Javno izlaganje Prijedloga za proglašenje Delte Neretve parkom prirode, što se 30. svibnja
2007. trebalo održati u Metkoviću, a dan, tj. dva kasnije u Opuzenu i Pločama
naprasno je otkazano voljom politike. Iste one koja se samo dan-dva prije
toga klela u Park prirode "Delta Neretve".
Kako su mnogi građani ostali uskraćeni
za javnu raspravu, a još
više ih pojma nije imalo o čemu se, zapravo, radi, nismo žalili vremena i
truda proanalizirati Stručnu podlogu za zaštitu na kojoj je radio niz
ozbiljnih stručnjaka čija mišljenja neki, jednostavno, ne uvažavaju, a
izborima uplašena politika ignorira čineći trajnu štetu
dolini Neretve i njezinim žiteljima.
Iz obimnog materijala izdvojili smo neka ključna mjesta iz
kojih je razvidno da Babaroga, zvana Park prirode, živi samo u nečijim
glavama koje lokalne interesne skupine uspijevaju zastrašiti kako se u
Neretvi više neće moći, kao dosad, "use nase i podase". A da se to,
stvarno, više neće moći meritorno objašnjavaju autori Podloge. Jer to ne
ovisi o nama nego o raznovrsnim procesima koji se oko nas događaju i ako već
sad ne reagiramo bit će učinjena velika šteta. Imamo li pravo reći svojoj
djeci i unucima "poslije mene potop". Potop ili slana pustinja. U čemu je
razlika?
Ovdje je izdvojen dio materijala iz
Stručne podloge vrijedan Vaših pola sata. Budete li čitali do kraja,
vidjet ćete da se u Stručnoj podlozi piše o rješavanju vlasničkih odnosa i ponovnom uređenju već melioriranih, a danas
zapuštenih poljoprivrednih površina. I još puno toga što razuman
čovjek ne može ne prihvatiti.
IZ UVODNOG DIJELA
Delta Neretve
sadrži najveće i najvrjednije ostatke sredozemnih močvara u
Hrvatskoj i jedno je od malobrojnih takvih područja preostalih u
Europi. Ona je područje od međunarodne važnosti koje je uvršteno
na Ramsarski popis vlažnih staništa (močvara) od međunarodne
važnosti te predstavlja buduće podruje europske ekološke mreže
NATURA 2000. Stoga je obveza Republike Hrvatske kao stranke
Ramsarske konvencije i buduće članice Europske unije osigurati
odgovarajuću zaštitu i upravljanje ovim prostorom. Radi svojih
prirodnih vrijednosti Delta Neretve je predviđena za zaštitu u
kategoriji parka prirode, prema zakonu o zaštiti prirode, u dva
strateška dokumenta koja je donio Sabor Republike Hrvatske:
Nacionalnoj strategiji i akcijskom planu zaštite biološke i
krajobrazne raznolikosti (1999.) i Strategijom prostornog
uređenja Republike Hrvatske (1998.).
...
Nažalost,
prirodne vrijednosti Delte Neretve su vrlo ugrožene i izložene
mnogobrojnim pritiscima, a u određenoj mjeri i degradirane.
Unatoč tome, ovaj prostor je nacionalno i međunarodno važno
područje, a uz aktivne mjere zaštite stanje se može značajno
popraviti.
...
Zaštita delte Neretve u kategoriji parka prirode
nudi mogućnost uspješne primjene koncepta održivog razvoja koji
se temelji na očuvanim prirodnim vrijednostima i njihovom
razumnom korištenju. Aktivna zaštita i promicanje prirodnih
vrijednosti, razvoj održivog turizma, stvaranje proizvoda s
tržišnom markom (brand) međunarodno zaštićenog parka prirode,
osiguranje poticaja za oblike poljoprivrede i druge djelatnosti
koje doprinose zaštiti bioraznolikosti samo su neke od razvojnih
mogućnosti koje otvara zaštita Delte Neretve u kategoriji parka
prirode.
...
HIDROLOGIJA I HIDROGEOLOGIJA
...
Hidroenergetski sustav HE Čapljina, HE Dubrovnik (Plat) -
Trebišnjica značajan je zbog svojih utjecaja na deltu. Vode
rijeke Trebišnjice nakon izviranja u Bilećkom polju ulijevaju se
u akumulaciju Bileća s branom Grnčarevo na kojoj se nalazi HE
Trebinje I. Odatle voda otječe 20 km dugim kanalom u manju
akumulaciju Gorica. Dio vode iz akumulacije Gorica prevodi se
16,8 km dugim dovodnim tunelom do HE Dubrovnik (mjesto Plat - 2
agregata, planiran treći). Drugi dio vode iz akumulacije Gorica
prolazi kroz postrojenje HE Trebinje 2 te se zatim prevodi uzduž
Popovog polja betoniranim, 68 km dugim kanalom u smjeru
sjeverozapada do gornjeg kompenzacijskog bazena HE Čapljina kod
mjesta Hutova. Odavde se voda 8,2 km dugim tunelom spušta do HE
Čapljina i njenog donjeg kompenzacijskog bazena na Svitavi.
Izgradnjom gornjeg kompenzacijskog bazena i zatvaranjem ponora
kao i prestankom plavljenja te odvodnjom vode iz Popova polja
došlo je do promjena režima podzemnih voda u krškim
vodonosnicima na širem području. Smanjena je izdašnost izvora na
lijevoj obali Neretve južno od Metkovića te posebice na području
Kuta. Već ovim zahvatima na Trebišnjici u Platu i Čapljini je 4
milijardi kubičnih metara vode godišnje prebačeno iz prirodnih
tokova u betonirane i tako oduzeto krškim vodnosnicima.
...
Planirani dodatni zahvati u slivu rijeke Trebišnjice i Neretve
vezani su uz projekt 'Gornji horizonti'. Ovaj projekt čiji je
nositelj Elektroprivreda Republike Srpske planira prevođenje
vode iz viših sjevernijih dijelova sliva: Gatačkog, Nevesinjskog,
Dabarskog i Fatničkog polja u akumulaciju Bileća i dalje u
Trebišnjicu. Izgrađeni su već neki objekti HE sustava Gornji
horizonti kako slijedi: Kanal za Dabarsko polje 6,75 km, Tunel
Dabar- Fatnica 3,24 km, Kanal kroz Fatničko polje 2,77 km i
Tunel Fatnica-Bileća 15,65 km radi izgradnje HE Nevesinje s
akumulacijom 'Zalomka', HE Dabar s akumulacijom 'Nevesinje' i HE
Bileća. Projektom 'Gornji horizonti', prevele bi se dodatne 2
milijarde kubičnih metara vode u Bileću iz slivova: Bune, Bunice,
Bregave, Krupe, Masline i brojnih drugih vrela u slivu Neretve i
Jadranskog mora. Ne bi se smjelo nastaviti s izgradnjom ovog
projekta dok se u cijelosti ne sagledaju njegovi utjecaji na
deltu Neretve i njene ekosustave te osigura dosljedna primjena
europske Okvirne direktive o vodama te Direktive o staništima.
Realiziranje ovih planova - prevođenja voda u sliv Trebišnjice
bi imalo katastrofalne posljedice za Bunu, Bunicu pa čak
umiranje Bregave te štete za deltu Neretve, njezine jedinstvene
prirodne vrijednosti i brojna naselja čiji bi prirodni izvori
vode presušili.
...
Biološki minimum rijeke Neretve vezan je uz vodopravne dozvole
uzvodnih hidroelektrana no još nije definiran na odgovarajući
način. Vodoprivredni minimum iznosi 50-80 m3/s. Da li
te količine zadovoljavaju potrebe kompleksnih ekoloških sustava
rijeke Neretve u svim godišnjim dobima još nije utvrđeno te je
nužno u najkraćem razdoblju procijeniti iznos ekološki
prihvatljivog protoka Neretve koji bi uz ekološke zadovoljio i
sve druge potrebe stanovništava. Ovakav ekološki prihvatljivi
protok mora u svim svojim parametrima, fizikalno-kemijskim
sastavom i ritmom ispuštanja tijekom zime i ljetne sezone,
zadovoljiti potrebe živog svijeta te potrebe korisnika u slivu
što podrazumijeva i uklanjanje spomenutih problema vezanih uz
ugrožavanje stanovništva i oštećivanje imovine tijekom
nenajavljenog i nekoordiniranog ispuštanja voda iz
akumulacijskih jezera hidroenergetskog sustava.
...
Komentar
www.metkovic.hr:
Podatak da je
vodoprivredni minimum 50-80 m3/s navodi nas da to povežemo s
podatkom o dvije milijarde m3 vode koja će realizacijom projekta
"Gornji horizonti" godišnje biti izgubljena za sliv rijeke Neretve. Uzmimo
samo srednju vrijednost od 65 m3/s i pomnožimo je s brojem
sekundi u godini. Dakle: 65 x 31.536.000 = 2.049.840.000 m3/godinu.
To je, dakle, nekakav srednji vodoprivredni minimum. Oduzmimo od te
vrijednosti 2.000.000.000 m3/godinu, što će odnijeti "Gornji
horizonti", ostaje nam tričavih 50 milijuna metara prostornih godišnje ili
prevedeno 1,6 m3/s. Da bismo shvatili o kojoj količini je riječ
dovoljan je podatak da stari sustav navodnjavanja instaliran iznad
Metkovića ima kapacitet 7.5 m3/s ( i ne zadovoljava potrebe). To
znači da će sustav pumpati morsku vodu. O
ČEMU NAM ONDA POLITIČARI PRIČAJU kad najavljuju projekt navodnjavanja
doline. KOJOM VODOM? Pa već sad je ljeti vrh slanog klina u Gabeli.
Pogledajte stanje izmjereno 2003. (klikom uvećajte)*
![](novosti/zaslanjenje1s.gif)
Ako možda ne vidite o čemu
je riječ evo još jednog mjerenja iz 2004. Razlika je što se na dijagramu
može očitati da je u Opuzenu more već na oko 2 m dubine, a u Metkoviću na
2,5 m.
![](novosti/zaslanjenje2s.gif)
*
dva gornja dijagrama nisu dio materijala iz Stručne podloge
Naravno da ova "naša" poprijeka matematika nije baš potpuno
točna, ali sigurno govori o ozbiljnosti problema, bar u ljetnim
mjesecima kada je navodnjavanje najpotrebnije.
- kraj
komentara -
ZASLANJENJE
Jedan
od najznačajnijih problema u delti je prodiranje slanog klina
koji podjednako negativno djeluje na poljoprivredu, lovstvo te
na kvalitetu života u delti u cijelosti. Uslijed smanjenog
dotoka svježe vode iz uzvodnog dijela rijeke i zaleđa posebice u
sušnom razdoblju, morska voda s ušća napreduje uz rijeku u
obliku klina s uzvodno usmjerenim vrhom. Zaslanjenje se javlja i
u riječnom nanosu u kojem je formirano korito. Šljunci i pijesci
delte Neretve taloženi su na okršenim vapnencima i dolomitima.
Zbog sniženja nivoa podzemnih voda u delti smanjuje se tlak na
duboke zaslanjene vode i one se kroz porozne slojeve izdižu
prema površini. Mjerenja na sredini rijeke u jednoj vertikali po
dubini kod Opuzena pokazala su stanja zaslanjenosti u jednom
ciklusu plime-oseke, gdje se jednostavno pomiče razdjelnica
između blago zaslanjene (boćate) vode pri površini, i mora pri
dnu rijeke. Praćeno je mjerenjima i 'uvlačenje' mora u rijeku.
Naime, u kišnom (zimskom) razdoblju, kada su dotoci sa sliva
povećani, more je potpuno istisnuto iz korita rijeke. Krajem
proljeća i početkom ljeta dotok iz sliva se smanjuje da bi
sredinom, te krajem ljeta pao dotok na minimalnu količinu, gdje
veliki utjecaj ima režim rada uzvodnih hidroelektrana. Pri
dotoku vode iz gornjeg dijela sliva od 50 m3/s, rijeka se u
delti zaslani.
Jedan od
najvećih problema vezanih uz poljoprivredu i navodnjavanje je
zaslanjenost površinskih i podzemnih voda. Morska voda dolazi
Neretvom sve do Metkovića. Sustav navodnjavanja vodom iz Neretve
uzvodno od Metkovića, izgrađen u vrijeme bivše države danas je
zapušten i devastiran pa ne zadovoljava svoju funkciju. Zbog
toga poljoprivrednici Donje Neretve, osim pretjeranog korištenja
kemikalija i umjetnih gnojiva, koriste površinsku i dubinsku
vodu za navodnjavanje koja je često zaslanjena. Na taj način
devastiraju zemljište, smanjuju njegovu plodnost, a kroz
nekoliko godina dovode u pitanje postanak amorfnih tala, odnosno
pojavu slane pustinje s neplodnim tlima.
Neretvanska poljoprivreda je izrazito intenzivna i troši velike
količine mineralnih gnojiva i pesticida. Otkup koji u novije
vrijeme obavljaju neke tvrtke podrazumijeva strogo kontrolirane
uvjete uzgoja te nadzor količine kemijskih sredstava što
pozitivno utječe na uvriježenu naviku prevelikog korištenja
pesticida i umjetnih gnojiva.
Ekološka poljoprivreda je slabo zastupljena na ovom području.
Posljednjih godina javljaju se inicijative ekološkog uzgoja
autohtonih vrsta maslina i drugih kultura. U ekološkim pilot
projektima prednost treba dati uzgoju kultura koje su se nekad
tradicionalno uzgajale u delti Neretve i koje zahtijevaju manje
vode i agrokemikalija negoli mandarine (vinova loza, smokva,
maslina, rogač i dr.). Pri ovom, dakako, prethodno treba
ispitati i ekonomsku isplativost alternativnih kultura, te mjere
okolišne i poljoprivredne politike (npr. poticaji) kojima bi
bilo moguće nadoknaditi moguć nesrazmjer u dohodovnosti agruma i
alternativnih kultura. Zaštita Delte Neretve u kategoriji parka
prirode otvara mogućnosti ostvarivanja poticaja za oblike
poljoprivrede koji su u skladu sa zaštitom prirode, naročito u
okviru Poljoprivredno-okolišnog programa.
...
RIBARSTVO
Pravilnikom o posebnim staništima riba i drugih morskih
organizama i regulaciji ribolova u Velebitskom kanalu,
Novigradskom i Karinskom moru, Prokljanskom jezeru, Marinskom
zaljevu i Neretvanskom kanalu, Neretvanski kanal je proglašen
posebnim staništem riba i drugih morskih organizama. U njemu je
zabranjeno obavljanje ribolova pridnenim povlačnim alatima.
Predviđa se mogućnost iznimke prema kojoj ministar
poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva može raspisati
javni natječaj u kojem će odrediti uvjete obavljanja ribolova uz
naknadu pridnenim povlačnim alatima u akvatoriju Neretvanskog
kanala.
...
VODNO GOSPODARSTVO
...
Uz
zaštitu voda i vodnog režima sliva Neretve vezan je cijeli niz
problema. Zahvati vezani uz upravljanje vodama i njihovi
utjecaji na deltu ove stručne podloge, a odnose se na
hidroenergetiku, zaslanjenje, melioracije i navodnjavanje.
Trenutačno najveću opasnost predstavlja planirani projekt u BiH
'Gornji horizonti'. Problematika ovoga projekta te načina
upravljanja uzvodnim hidroelektranama nameće potrebu žurnog
uspostavljanja djelatne prekogranične suradnje. Prostorni plan Dubrovacko-neretvanske županije predviđa niz vodnogospodarskih
aktivnosti u području Delte Neretve:
- riješiti
vodoopskrbni sustav Metkovića i Ploča te dovršiti
Neretvansko-pelješko-korčulansko-lastovski vodovod;
- izgraditi
kanalizacijski sustav Metkovića, Opuzena i Ploča s okolnim
mjestima
- analizirati
postojeći sustav navodnjavanja te planirati daljnje aktivnosti
- prilikom
planiranja uređenja vodotoka i zaštite od poplava sagledati
utjecaj ovih zahvata na prirodu
- glede
melioracijske odvodnje, buduće radove temeljiti na zaštiti
prirode i unapređenju postojećeg sustava, trenutačno se veliki
dio uređenog poljoprivrednog zemljišta ne koristi zbog
neriješenih vlasničkih odnosa i zapuštenosti.
- kao najveći
problem, rješavati zaslanjivanje površinskog sloja tla.
LOVSTVO
Najveći broj ptičjih vrsta ugrožen je krivolovom. Tu spada
ubijanje ptica zaštićenih Zakonom o zaštiti prirode, ubijanje
ptica svrstanih u divljač Zakonom o lovu u vrijeme lovostaje,
ubijanje svih ptica u zaštićenim područjima gdje je zabranjen
lov, te ubijanje ptica svrstanih u divljač u lovnoj sezoni od
strane osoba koje nisu registrirane kao lovci. Poštivanje zakona
i njegovo provođenje u praksi nije zadovoljavajuće. Primjerice,
zabranjeno je divljač loviti motornim čamcima, a ipak je u delti
Neretve to uobičajeno, također, iako po Zakonu o lovstvu more
nije lovište, uobičajeno je loviti na moru.
U
budućem parku prirode lov treba usuglasiti s načelima zaštite
prirode. Sukladno Zakonu o zaštiti prirode, lovno-gospodarske
osnove moraju sadržavati uvjete zaštite prirode. Lov na ptice je
potrebno minimalizirati (samo lov na preletu) te se
koncentrirati na lov divljaci u okolnom brdskom prostoru
(muflon, divlja svinja i druge).
TURIZAM
Za
sada još nije načinjen turistički koncept za ovo područje.
Međutim, u svrhu očuvanja prirodnih vrijednosti kao razvojne
osnove, očito je da turizam ne bi smio ići u pravcu masovnoga
turizma uz gradnju velikih hotela i turističkih kompleksa.
Nasuprot tome, ovdje postoje izuzetne pogodnosti za posjetiteljski turizam koji bi se zasnivao na obilasku
zaštićenih dijelova prirode, naročito uz promatranje ptica i
fotografiranje, u kombinaciji s obilaskom arheoloških lokaliteta
i kulturno-povijesnih znamenitosti. Činjenica je da je danas sve
više onih koji žele upoznati kraj koji posjećuju, kako ljude,
običaje i tradicionalni način života, tako sve više i prirodne
vrijednosti, naročito što očuvaniju i izvorniju prirodu. Posebno
su privlačna ornitološki značajna područja gdje se može
prakticirati promatranje ptica - danas vrlo raširena aktivnost.
Danas područje rijeke Neretve po broju turista čini samo 1,5%
ukupnog broja gostiju Dubrovačko-neretvanske županije. No
turizam ima sve značajniju ulogu u gospodarstvu delte Neretve,
naročito na obali u primorskim naseljima Podaca, Brist, Gradac,
Ploče, Blace, Duboka i Klek, gdje se nalazi 95 % turističkih
smještajnih kapaciteta delte. Uobičajeni turistički promet je
ograničen na jednodnevne izlete. Glavne turističke atrakcije na
području delte su:
- Fotosafari tradicionalnim
neretvanskim “lađama”
- Ornitološka zbirka u Metkoviću
- Arheološko nalazište rimske
Narone u Vidu
- Jezera Kuti i Bacinska jezera
- Kulturna baština
- Kula Norinska, utvrda Opus u
Opuzenu i dr.
- Maraton lađa od Metkovića do
Ploča
Pri
planiranju turističkog razvitka treba voditi računa o tome da se
u Delti Neretve razvija izletnički turizam s minimalnom,
neophodnom ugostiteljskom infrastrukturom. Smještajni kapaciteti
mogu se graditi na krškom dijelu morske obale, u primjerenom
opsegu i obliku, dovoljno daleko od pomorskog dobra.
REZULTATI SOCIOLOŠKE STUDIJE
...
Dosadašnja sociološka i srodna istraživanja su pokazala da u
podruju postoje različiti interesi i različite interesne skupine
koje ih promoviraju. Najčešće identificirane skupine u dolini u
tom smislu su sljedeće: poljoprivrednici, lovci, ribari,
stručnjaci različitih profila, lokalni političari, nevladine
udruge, ugostitelji, te turistički djelatnici i organizacije.
Također, konstatirano je da različitost interesa proistječe iz
različite prirode zainteresiranosti pojedinaca (aktera, grupa,
organizacija, udruženja) za podruje i njihovog različitog
shvaćanja potencijalno najboljeg korištenja tog prostora – u
sljedećem smislu: prostor kao poljoprivredni resurs, kao resurs
za turizam, kao jedinstveni prirodni ekološki sustav, kao
prirodni resurs, te prostor shvaćen prvenstveno kao pasivan
resurs.
Različiti interesi koji manifestiraju želju segmenata populacije
da nastave djelovati u području na dosadašnji način dovode i do
sljedećega: područje se percipira kao pogodno i nepromijenjeno,
odnosno, «u sadašnjem stanju», bez intervencije, a za što su
primarno zainteresirani poljoprivrednici, lovci, ribari,
prekupci – nakupci, političari, odnosno svi koji imaju koristi
od postojećeg stanja, kao i svi koji iskorištavaju resurse bez
mjere i (često) izvan zakonskih odredbi.
Nasuprot rečenom,
prostor se percipira i na drugačiji način - kao transformiran –
reguliran, zaštićen (park prirode) a za što su primarno
zainteresirani pojedinci s višom ekološkom sviješću, biolozi,
zaštitari, stručnjaci raznih profila, nevladine organizacije,
turistički djelatnici koji vide zaštitu kao sredstvo održanja
turističkog resursa, država (u najširem smislu riječi),
međunarodne organizacije, županija, gradovi, općine.
Iz
navedenog je moguće primijetiti postojanje «interesne
neusklađenosti» stanovnika i skupina (aktera) o delti Neretve i
načinu njene regulacije iz čega proistječu i različite
konceptualizacije pretpostavljenog uređivanja situacije uz pomoć
instrumenata parka prirode. Takva se ideja doživljava od strane
lokalnih aktera također na različite načine, primjerice kao
pretežno pozitivan akt, a za što su zainteresirane sljedeće
skupine: nevladine organizacije, pojedini stručnjaci, dio
stanovništva, napredni poljoprivrednici, lovci, ribari, te neki
političari. No, neke skupine doživljavaju potencijalno
proglašenje parkom prirode i kao pretežno negativan akt koji
misle da je «park prirode» mjera ograničavanja (zaustavljanja,
prekidanja) gotovo svih (njihovih) aktivnosti – dakle,
poljoprivrednici, lovci, ribari, trgovci-nakupci, političari
gospodarstvenici i dio stanovništva koji osjeća nesigurnost od
promjena.
...
RAZDIOBA PROSTORA SA STANOVIŠTA UPRAVLJANJA
Upravljanje parkom prirode temelji se na utvrđivanju zona
različitih kategorija vrijednosti sa stanovišta zaštite prirode.
Za pojedine kategorije tako izdvojenih prostora utvrđuju se kroz
izradu plana upravljanja upravljačke smjernice i programi za
njihovo provođenje. Na području parka prirode Delta Neretve moguće
je razdvojiti prostor u četiri kategorije:
Naselja
Na
području naselja (oko 3% površine parka) nema izraženih prirodnih
vrijednosti te se uspostavom parka neće događati značajne promjene
vezno uz korištenje i upravljanje prostorom. Provođenje
gospodarskih, komunalnih i drugih aktivnosti može se odvijati u
skladu s postojećom prostorno planskom dokumentacijom. U naseljima
je potrebno poticati izgradnju u skladu s krajobraznim
vrijednostima te adekvatno rješavanje sustava kanalizacije i
vodoopskrbe, odlagališta otpada i druge komunalne infrastrukture.
Područje održivog korištenja prirodnih dobara
Područje
održivog korištenja prirodnih dobara zauzima najveći dio površine
parka (oko 75%) . Unutar njega su smješten meliorirana područja s
intenzivnom poljoprivredom. U ovom području potrebno je osigurati
daljnji održivi razvoj poljoprivredne proizvodnje. Pri tome je
potrebno poticati ekološki pristup uz racionalnu upotrebu
kemijskih sredstava kako bi se uz ublažavanje negativnih utjecaja
na floru i faunu i tamošnje stanovništvo osigurao i harmoničan
razvoj drugih gospodarskih djelatnosti na ovom prostoru,
prvenstveno ekološkog turizma i ekološke poljoprivrede.
Poljoprivreda, šumarstvo, lovstvo, vodno gospodarstvo i druge
djelatnosti odvijaju se i dalje na ovom prostoru uz ugrađivanje
uvjeta zaštite prirode u planove gospodarenja, kojima se osigurava
usklađenost sa zahtjevima zaštite prirode. Javna ustanova
osigurava koordinaciju svih djelatnosti i provedbu plana
upravljanja u suradnji sa svim dionicima ovoga prostora.
Područja izraženih prirodnih vrijednosti
Područja izraženih prirodnih vrijednosti (oko 6% površine parka)
obuhvaća prostor Baćinskih jezera i jezera Vlaška, te ostatke
močvarnih staništa između Opuzena i Mliništa (područja Privlaka i
Lukavac), te između Momica i Vida (područja Seget i Rokšic). Ova
preostala močvarna područja potrebno je vrednovati s stanovišta
zaštite prirode te donijeti odluku o budućem načinu njihova
korištenja.
Zaštićene i evidentirane prirodne vrijednosti
Ova
područja (oko 15% površine parka) su već zaštićena temeljem Zakona
o zaštiti prirode ili evidentirana za zaštitu u odgovarajućoj
kategoriji u prostornim planovima, uključujući i speleološke
objekte. Proglašenjem Parka prirode u njima će se dalje upravljati
u skladu s njihovim kategorijama zaštite radi očuvanja prirodnih
vrijednosti zbog kojih su i proglašeni.
POSLJEDICE ZA SEKTORSKE DJELATNOSTI
Posljedice
za poljoprivredu
Očekuje se da će proglašenje parka prirode
ubrzati rješavanje nagomilanih problema vezanih uz vlasništvo
poljoprivrednog zemljišta te spriječiti daljnju devastaciju
močvarnih područja. Napore je potrebno usmjeriti na rješavanje
vlasničkih odnosa i ponovno uređenje već melioriranih, a danas
zapuštenih poljoprivrednih površina. Edukativnim i
promidžbenim aktivnostima poticat će se racionalnija uporaba
pesticida i umjetnih gnojiva što je ujedno i preduvjet za
plasman poljoprivrednih proizvoda na europsko tržište.
Javna ustanova može značajno doprinijeti osiguranju domaćeg i
inozemnog tržišta za proizvode s robnom markom međunarodno
zaštićenog područja. Također može igrati značajnu ulogu u
poticanju ekološke poljoprivrede i osiguravanju poticaja iz
budućeg Poljoprivrednookolišnog programa za oblike poljoprivrede
koji su u skladu sa zaštitom prirode.
Posljedice za ribarstvo
Ne
očekuju se nova ograničenja vezana uz ribarstvo,
potrebno je poraditi na poštivanju već važećih propisa kako bi se
osigurala održivost ribarstva i zaštita ribljega fonda. Naročito
je važno očuvati jezera Parila i Vlaška te njihovu važnost za
migracije, mrijest riba i prehranu riblje mladi. Posebnu
pozornost treba posvetiti očuvanju jegulje koja
predstavlja prepoznatljivi proizvod i kulinarski specijalitet
ovoga područja.
Posljedice za vodno gospodarstvo
Vodno
gospodarstvo je jedna od najvažnijih djelatnosti na ovom prostoru
jer izravno utječe na vodni režim Neretve i njezinoga slivnog
područja, o kojemu ovise i močvarna staništa s pripadajućom florom
i faunom. Za eventualne nove regulacije i zahvate trebat će
provesti ocjenu prihvatljivosti za prirodu. Potrebno se
usmjeriti na rješavanje problema zaslanjenosti zemljišta te
uređenja zapuštenog poljoprivrednog zemljišta. Po osnivanju parka
prirode očekuje se intenziviranje prekogranične suradnje
glede rješavanja problema režima rada uzvodnih hidroelektrana te
utvrđivanja prekograničnog utjecaja planiranog projekta 'Gornji
horizonti'.
Posljedice za lovstvo
Potrebno je kroz ugrađivanje uvjeta zaštite prirode u
lovno-gospodarske osnove za lovišta, prilagoditi lovno
gospodarenje očuvanju biološke raznolikosti i izletnicko-rekreacijskim
potencijalima parka prirode. Jedan od prioriteta je
sprječavanje krivolova. Aktivnosti je potrebno usmjeriti na
očuvanje ptica močvarica, a lovne napore koncentrirati na okolno
brdsko područje.
Posljedice za šumarstvo
Ne
predviđaju se ograničenja u gospodarenju šumama.
Posljedice za turizam
Očekivati je da će proglašenje parka prirode uvjetovati
pojačani razvoj turizma. Potrebno je po proglašenju izraditi
program održivog razvoja turizma kako bi se s ovog područja
isključio neprimjereni masovni turizam. Javna ustanova
parka prirode može osmisliti razne turističke sadržaje, a lokalno
stanovništvo naći interes u razvijanju različitih ponuda. Potiču
se alternativni oblici turizma koji se uklapaju u režim parka
prirode, kao što su tzv. ekološki turizam, promatranje ptica,
športsko-rekreacijski, edukacijski, kongresni i slični oblici
turizma. Ovo područje nudi mogućnosti razgledavanja i rekreacije i
izvan ljetne sezone. Turističku ponudu uvelike obogaćuje
bogata kulturno-povijesna baština ovoga kraja. Tradicionalna jela
i proizvodi značajno doprinose atraktivnosti ovoga prostora. Uz
sve to moguće bi bilo organizirati različite radionice i ljetne
škole koje bi se mogle održavati u danas napuštenim vojnim
objektima. Razvoj takvog turizma ima za cilj zaštitu prirode no
ujedno i ekonomsku dobit lokalnog stanovništva pri čemu bi
se potaknula izrada autentičnih suvenira, te obnova tradicionalnih
zanata. Rast turističkog prometa i prihoda zabilježen je u svim
do sada osnovanim parkovima prirode.
Posljedice za lokalno stanovništvo
Iskustva u drugim zaštićenim područjima Republike Hrvatske,
potvrdila su da već u prvim godinama nakon uspostavljanja
zaštite dolazi do pojačanog razvoja turizma, i porasta
broja domaćih i stranih posjetitelja. Jednako tako će i Delta
Neretve imati koristi od posljedica koje će turizam donijeti, a
odražavat će se i na njeno cjelokupno gospodarsko stanje. Jedna od
posljedica će biti i angažiranje lokalnog stanovništva u
turističkoj ponudi – izrada suvenira, ugostiteljstvo, smještaj
gostiju, prodaja tamošnjih poljoprivrednih proizvoda neke su od
perspektiva koje donosi park prirode. Osnivanjem javne ustanove
otvorit će i nova radna mjesta. Statistička istraživanja u
svim zaštićenim područjima pokazuju da se samim osnivanjem javne
ustanove zapošljava mali broj ljudi, ali taj broj s
godinama raste. Tako javne ustanove parkova prirode koje su
uglavnom osnovane prije desetak godina imaju od 10 do 30
zaposlenih, dok javne ustanove nacionalnih parkova koje rade dulje
imaju i do 100 zaposlenih. U zaštićenim područjima također postoji
i mogućnost sezonskog zapošljavanja.
Kontrola
proizvoda radi ishođenja certifikata za izvoz mandarina
u EU već sad potiče na racionalniju uporabu kemijskih
sredstava u poljoprivredi i izravno doprinosi zaštiti prirode.
Stvaranje trgovačke marke za lokalne proizvode iz
svjetski priznatog zaštićenog područja, osiguranje poticaja iz
Poljoprivredno-okolišnog programa za aktivnosti koje su u skladu
sa zaštitom prirode te oživljavanje tradicionalnih kultura
mogućnosti su koje upućuju na to da park prirode neće
ograničavati poljoprivredu koja je glavna gospodarska grana
ovoga područja, nego dapače doprinijeti njezinom daljnjem
razvoju.