![](prazno.gif)
![](novosti/siesta140715-1.JPG)
Metković,
14.7.2015. - U Kleku je nedavno u suradnji Društva Neretvana i prijatelja Neretve u Zagrebu, Podružnice Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje u Metkoviću i Pizzerije Vanda održana četvrta Neretvanska siesta, književno-glazbena priredba kojom se promiču djela neretvanskih književnika.
Prvi je to put da se Neretvanska siesta održala izvan zagrebačkih prostorija Društva Neretvana i prijatelja Neretve, a lica su okupljenih pokazala da sličnih priredaba itekako nedostaje u prilično ujednačenoj turističkoj ponudi na jadranskoj obali.
Nertvansku je siestu otvorio i publiku pozdravio vlasnik Pizzerije Vanda i redoviti suradnik Hrvatskoga neretvanskog zbornika Julio Dominiković. Priredbu je vodio i većinu tekstova odabrao Domagoj Vidović kojemu je u odabiru ove godine pripomogla i Marija Vučković izabravši osobno prikladan ulomak iz putopisa Neretvom šest dana bez lađe, sedmi dan bez vode Stojana Vučićevića. Osim Vučićevićeva teksta pročitana je pjesma Ivana Slamniga Naronska siesta, ulomak iz drame Stjepana Šešelja Otmjenost jedne usamljenosti, pjesma Mene kupi vjetar Ljube Krmeka, tekst Susjedna mjesta u očima Opuzenaca Mate Ivaniševića te dramolet Tko te šiša, Šiško Domagoja Vidovića. Popriličnu su količinu teksta provarili i nadahnuto ga slušačima prenijeli Marija Tomić, Marija Vučković i Roko Veraja kojima se u izvođenju posljednjega teksta pridružio Domagoj Vidović. Da okupljenima (poglavito turistima) ne bi popucali možđani od književnosti, pobrinuli su se Erna Čizmić Rebić za saksofonom i Adi Skelić za klavijaturama.
Bila je to posebna večer u Kleku u kojoj je vjerojatno prvi put zvučni zid probio saksofon, u kojemu su se i publika i sudionici hvatali na prepad, a znatiželjni turisti zaustavljali pred svojevrsnom ljetnom pozornicom. Zvijezda večeri bio je 90-godišnji Mile Babić, najstariji Klečanin i stanovnik najstarije kuće u Kleku – Nonkovića kule. Neretvansku su siestu iznijele domaće neretvanske snage, pa je i to dokaz da smo nekad prenepravedeni prema domaćoj čeljadi, da je nekad dovoljno nekomu dati prigodu da se iskaže, pa postignuća sama dođu. Pridružite nam se nekom drugom zgodom da se i sami u to uvjerite!
D. Vidović