![](novosti/hedl061215-1.jpg)
Metković,
6.12.2015. - Već smo pisali o medijskoj hajci na Most nezavisnih lista koja traje ovih dana. Sredstva se ne biraju pa se koriste provjerene udbaške metode (NKVD-ova škola) podvaljivanja netočnih podatka. Kada nije prošlo ono o Petrovljevoj „vili“ koju mu je kupila Crkva, sada se barata brojem od samo 764 preferencijska glasa koje je Petrov dobio u Metkoviću i čime su ga razočarani Metkovci kaštigali.
Naravno, riječ je o izmišljotini, jer je Petrov u Metkoviću dobio 2585 preferencijskih glasova, u dolini Neretve 3926 (petstotinjak više od generala Krstičevića), a u X. izbornoj jedinici je s 26.946 glasova bio drugi, ispred ministra Kotromanovića. Sve je to lako provjerljivo na mrežnoj stranici Državnoga izbornog povjerenstva.
Prvi put je s lažnim brojem glasova nedavno izašao opskurni list 7dnevno, a jučer je isti podatak ponovio list Telegram, koji se nastoji na hrvatskoj medijskoj sceni nametnuti kao etalon objektivnoga novinarstva. Tako su s ponosom u rujnu objavili da im se pridružio nagrađivani novinar i publicist Drago Hedl, za kojeg u tome članku kažu da ga krasi „objektivno praćenje osjetljivih tema“ te „kvaliteta, ambicija i točnost“. Možda to vrijedi za članke u kojima Hedl ima slobodu, ali za naručene, poput jučerašnjega u Telegramu sigurno ne. Svejedno je je li Hedlu tko smjestio (lažni podatak) ili ne, on je tekst potpisao, tj. sa svojom slikom natpisao.
Čitajući cijeli članak, koji je većinom posvećen Primoštenu i Petrini, teško se oteti dojmu da je Hedl Metković posjetio gotovo tajno, da je doveden na „mjesto zločina“ te da su mu privedeni pomno birani sugovornici (opet poznata metoda). Činjenica je da je na prošlim parlamentarnim izborima Most prošao lošije od HDZ-ove koalicije (3938 : 3195 glasova), no koliko je tu glasova HDZ-ovih, koliko HSS-ovih…? Zaboravljamo da ni Jambo, kada je bio najjači, nikada na parlamentarnim izborima nije pobijedio HDZ. Nije to tako samo u Metkoviću. Ljudi na jedan način glasuju za Hrvatski sabor, a na drugi za svoje Gradsko vijeće ili gradonačelnika. U prvome slučaju pred sobom vide sliku stranke za koju glasuju, a u drugome sliku lokalnoga stranačkog vodstva.
Sve to nagrađivani novinar Hedl nije ugradio u svoj članak. Ako je profesionalac, kakvim sebe drži, trebao bi se u sljedećemu broju barem ispričati zbog dovođenja čitatelja u zabludu. Ipak, djelomično je točno zamijetio da nam unutrašnjost zgrade Gradske uprave izgleda poput zapuštena svratišta. Naročito kada je stigao iz Petrininih dvora. Te prostorije (Grad je zapravo podstanar u GKS-u, tj. današnjoj Ustanovi za kulturu i sport) Most je naslijedio nakon 16 zlatnih godina, tijekom kojih se nitko nije sjetio provjeriti je li cijeli kompleks (krilo Gradske uprave i GKS s ljetnom pozornicom) uknjižen na Grad pa nam ga je prije nekoliko godina otela država. O tome se vodio sudski spor koji je Grad izgubio i trebao je odvjetniku (koji ga je izgubio) platiti oko 800.000 kuna. Petrovljeva se uprava s njime nagodila na pola. Sve to, i puno više od toga, mogao je novinar Hedl saznati da je htio, ali nije zato bio poslan u Metković. Rekli su mu: „Ti si Yul Brynner hrvatskoga novinarstva. Hic Most, hic salta – idi i riješi to!“
Ivica Puljan