![](prazno.gif)
![](novosti/franciskovic110116-1.jpg)
Metković,
12.1.2016. - U metkovskom Gradskom kulturnom središtu u nedjelju je predstavljena knjiga Marka Franciškovića Fejsijada i odiseja – zatvorski dnevnik snova u devet pjevanja koja je nastala tijekom devetomjesečnoga Franciškovićeva boravka u zatvorskim ustanovama, od toga šest mjeseci na prisilnom psihijatrijskom liječenju.
Uvod u temu dao je dr. Natko Kovačević, predsjednik udruge Pravednik i član pokreta Stop progonu hrvatskih branitelja, žestoko se okomivši na sustav koji, kako je rekao, rabi staljinističke metode zatvaranja političkih protivnika pa i njihovo prisilno liječenje u psihijatrijskim ustanovama. Rekao je da je Marko Francišković bio je prvi politički zatvorenik od kako je Republika Hrvatska postala članicom EU i da nije jedini.
U nastavku je sam Francišković objasnio kako je došlo do njegova zatvaranja nakon što je reagirao na neke objave tadanjega ministra Ranka Ostojića. Kaže da je bio isprovociran i da je malo žešće reagirao, što su vladajući shvatili kao prijetnju Ostojiću te mu pretresli stani, pronašli trofejno oružje iz Domovinskoga rata, koje je on kao dragovoljac '91 sačuvao, te ga pritvorili u Remetincu. Tamo mu je liječnica dijagnosticirala paranoidnu šizofreniju pa je upućen na prisilno liječenje na Psihijatrijskom odjelu Zatvorske bolnice u Svetošimunskoj ulici u Zagrebu.
Da je riječ o montiranoj optužbi i lažnoj dijagnozi Francišković potkrjepljuje činjenicom da mi je u bolnici dijagnozu potvrdila ista liječnica koja ga je iz pritvora uputila na prisilno liječenje. Nadalje opisuje kako se borio da ostane tjelesno i mentalno zdrav jer se liječenje, rekao je, svodi na to da pomoću medikamenata od čovjeka učine biljku. U dnevniku je vodio i evidenciju o svome tjelesnom i mentalnom stanju onih dana kada je morao uzeti propisane medikamenta u odnosu na one kada je to nekako uspio izbjeći.
– Nakon suđenja najteže mi je bilo kada sam trebao odlučiti hoću li pisati žalbu na presudu. Ako je napišem, to će na nepoznato vrijeme produžiti moje prisilno liječenje, a ako je ne napišem to će značiti da se slažem s presudom. Napisao sam žalbu i imao sreće da sam prebačen u Neuropsihijatrijsku bolnicu Dr. Ivan Barbot u Popovači. Tamo je druga liječnica utvrdila da sam potpuno zdrav i konačno sam izašao na slobodu točno devet mjeseci nakon zatvaranja – rekao je Francišković, naglasivši da borba sa sustavom još nije gotova.
Kaže da je njegova knjiga iznimno dobro primljena te da će nastaviti pisati, pogotovo što slučajeva kao njegov ima još. Naveo je primjer Ivana Pranklina, bivšega sudskog dostavljača uskočkih predmeta, koji je hospitaliziran na Vrapču jer, tvrdi Francišković, nije htio surađivati s britanskom tajnom službom oko slučaja Lex Perković.
Autor je na kraju potpisivao svoju knjigu koja se mogla kupiti po nižoj cijeni od one u trgovinama.